- Så, kurt. Tid til at hylde. - Jaså...
"Når man er nået til midten af sit liv" -
- "begynder man at længes efter sit eget hjem."
"Fra mastens udkigspost begynder man at spejde" -
- "efter en vig og lidt fred og ro."
"Sin ankerplads i livet har han fundet" -
- "og tøffer glad og tilfreds sin båd i havn."
Fantastisk!
- Her kommer det! - Du godeste!
- En værktøjskasse! - Gamle huse kræver meget arbejde.
Se alt det udstyr!
Du kan i hvert fald foregive at være praktisk, før du behøver åbne den.
Jeg forstår ikke rigtigt. "Hu"?
Mener I, jeg er bange for spøgelser? Eller mørkeræd?
"Hu-siger."
- "Hus-ejer." - Nå, sådan!
Okay. Får man løn for at skrive den slags?
- Stop udstillingen! - Skrid ad helvede til!
Stop udstillingen!
Ja, nu er jeg "hus-ejer" ved havet.
I har jo hørt mit ævl om, at jeg nok skal komme til havet på et tidspunkt.
Og nu er jeg... Nej, det er forkert. Nu er vi, Jussi...
Nu er vi husejere med havudsigt. Vidunderligt.
Tænk, at jeg hver morgen...
...kan stå op og lytte til denne lyd.
Hør.
- Tag en krebs til. - Han kan ikke tåle skaldyr.
Det ved han jo ikke.
- Bliver du hjemme nu? - Ja, det er nok for i dag.
- Den har været stille i aften. - Nyt nummer igen.
Ja, det er Wester. Hej.
Ja...
Nej, det er ændret. Landsarkivaren kunne først kl. 10.
Nej, jeg lukker ikke udstillingen!
Den fortsætter til fredag, ligesom det er bestemt. Okay. Hej.
kommunaldlrektør Wester var selv med tll åbnlngen.
Udstllllngen vækker stærke følelser.
To personer er blevet anoldt I forblndelse med kastnlng af sten...
- Jeg er klar. Er alarmen slået til? - Ja.
- Jeg er udenfor hele natten. - Så ses vi i morgen.
Hvor skønt!
- kurt! Frem med værktøjskassen! - kan du skifte en sikring?
Wester.
Ja, jeg skal nok finde ud af, hvad der er sket.
- Nej, jeg klarer mig. - Godnat. Sov godt.
Hvad fanden...? Hele kvarteret er mørkt.
Det må være en idiot, der har gravet et kabel over.
- Så sent? - Hele Ystad er vist sort.
Martinsson.
Ja. kurt.
Det var skide uheldigt. Her er der ingen, som kan køre.
Ved du, hvad der er sket?
Vent. Hvad siger du? Hele byen? Er det overhovedet muligt?
Jeg vil vide, hvad der er sket, og hvornår strømmen kommer tilbage.
- Nødstrømsaggregatet fungerer. - Vel ikke brugt siden krigen.
Vi fik cirka 45 automat-alarmer.
- Du må da vide, hvad der er sket! - Folk er fanget i elevatorer...
Undskyld mig, kan alle være stille i to sekunder! Tusind tak.
De, der har noget at anmelde, kan stille sig ved skranken.
De, der skal have oplysninger, kan sætte sig i baggrunden. Ikke sandt?
Batteridriften kører, og sygehuset har fået gang i nødstrømsanlægget.
Indkald alt personale.
Anmod om forstærkning fra Malmö, Trelleborg og Simrishamn.
- Er der også mørkt der? - Det ved vi ikke.
En transformatorstation er eksploderet ved Öja.
Brandvæsnet er på plads. Teknikerne er på vej.
Werner? Indkald to mand, lav en liste og prioriter alarmerne.
Resten skal ud i byen. Vi får kritik, uanset hvad vi gør.
Nu må vi blive ædru.
Det her vil tage flere uger. Måske måneder.
- Hvad? Inden vi får strøm? - Nej, vi må finde en anden løsning.
- Hvor lang tid tager det? - Det ved jeg ikke.
Hvordan kan en by tage al strøm fra en eneste station?
Man regner vel ikke med, at sådan noget sker.
Vi har fundet ti apteringsrum for størst mulig virkning.
Den, der gjorde det her, vidste, hvad han lavede.
Der er en fandens masse indbrud.
Det var ikke derfor, de slukkede byen.
- De derhenne ringede om det her. - Vi tager en snak med dem.
- Hej. Det var jer, der ringede? - Ja.
Der var et kæmpestort brag. Det lød ligesom en bombe.
- Var der kun ét brag? - Vi har noteret tiden.
- Så I nogen? - Ja, vi talte om det.
I sidste uge stod der en bil dér. Jeg kørte forbi på vej til børnehave.
- Hvilken bil? - Jeg er så dårlig til bilmærker.
- Den var stor. En firhjulstrækker? - De er ret store.
- Så du den også? - Nej.
- Hvilken farve? - Blå. Nej, lidt grøn. Grågrøn.
- En mand gik ind i skoven. - Så du, hvordan han så ud?
Det var en mand. Jeg kiggede jo ikke så nøje.
Han lignede alle andre. Lidt højere end Alexander.
Jeg er 1,71.
Ja, det er kurt.
Da Wester ikke svarede, ringede sekretæren til politiet.
Jeg var her jo allerede. Jeg tjekkede lejligheden i går, da vi kom hjem.
- Han må have lukket ham ind. - Bliv her.
Fandens...
Jeg tjekkede hele lejligheden i går. Hvordan kom han ind?
kan det være en, han kendte?
Det er Wester.
Fandens også...!
Svartman fablede om nøgler. Han sagde, der var låst her.
- Wester havde politibeskyttelse. - Ja, på grund af udstillingen.
Jeg får det til 17 skud. Hvem fanden gør sådan noget?
Godmorgen. Det her er Radlo P4 Malmöhus.
Det har været en traumatlsk morgen efter den kraftlge eksploslon.
Den harjo forårsaget en del kaos. Hvordan ser det ud I traflkken?
Lyskurve vlrker lkke.
I havnen står lastbller og busser på kryds og tværs.
Strømafbrydelsen har nu stået på I otte tlmer.
- Mange pendlerjo. kører togene? - Nej, de kører lkke.
- Hård nat, ikke? - Jo, måske.
Daniel Florén fra dagspressen. En kommentar om natten?
- Den har været mørk. - Ja. Og mordet på Erik Wester?
Er der en forbindelse mellem mordet, sprængningen og udstillingen?
- Efterforskningen er lige begyndt. - Så der kan være en sammenæng?
- Godmorgen, Ebba. - Hej, kurt! kaffe?
Erik Wester! Det er jo vanvittigt!
Journalisterne har allerede forbundet det med Muhammed-udstillingen.
- kan det ikke stemme? - Hvor længe vil vi være uden strøm?
- Mindst en nat til. - Fandens...
Ja... Hej. I ved jo, hvad der skete i nat.
Mange udnytter tilfældet.
Men I er her, fordi der er to hændelser, som vi prioriterer.
- Transformatorstationen? - Vidneudsagnene gav intet.
Vi stemte dørklokker i husene i nærheden her til morgen.
Ja, ellers er der det tekniske.
Vi har fundet dele af flere stopure.
Vidnerne så kun én eksplosion. Den var synkroniseret på sekundet.
Det er ikke nybegyndere, vi har med at gøre.
- Ja? - Nu er aspiranterne her.
- Hvad? - Jeg sagde, aspiranterne er her nu.
- Var det i dag? - Havde du kigget i din kalender...
Hej! Isabell, Pontus. Vi skal begynde her i dag.
- Ved I, hvad I skal gøre? - Det skulle en Wallander vise os.
Det er mig. Tak, Ebba.
Ja, I valgte en fandens dag. Men sid ned, så finder vi på noget.
Som sagt... Wester boede alene og havde ingen børn.
Han havde udvidet politibeskyttelse på grund af udstillingen.
Svartman, du var der en time før og gennemsøgte lejligheden.
Han var blevet truet på livet på en række hjemmesider.
Både svenske og udenlandske.
- kan man undersøge den slags? - Ja, det kan man vel godt.
Ja, man kan spore alle hjemmesider, hvis man har den rigtige teknik.
Det tager lidt tid, men det kan lade sig gøre.
Tjek det.
Morderen kom ind ad køkkenvinduet. Låsen var gammel og let at få op.
Udenfor... træterrasse. Men ingen fodaftryk.
Ingen fingeraftryk og heller intet mordvåben.
Vi får samme forundersøgelsesleder til både sprængningen og mordet.
- Så de tror, de hænger sammen? - Gør du da ikke det?
- Du, Peter... - Pontus.
Nå ja. Er du god til computere? kom med mig til rådhuset.
- Og hvad skal jeg gøre? - Tag hjem til mig og hent min hund.
- Det er din spøg! - Jeg laver aldrig sjov.
Der er en kørselsvejledning hos Ebba i receptionen.
Okay...
...vandtårnet, hovedvej 19.
Er der flere bller, der spærrer?
Ved alle Indfaldsveje tll Ystad har vl stlllestående bller.
Polltlet og kranvogne er på vej.
Bllv ved med at lytte tll traflkmeldlngerne.
Llge nu er det besværllgt.
- Så du eksplosionen? - Hvad fanden?
En til!
Send to biler!
kurt, vent! To biler er lige eksploderet.
På indfaldsvejene. Ved vandtårnet og Västerleden og Ringleden.
- Pokkers. Nogen tilskadekomne? - Aner det ikke. Vi kommer ikke frem.
Sammenkald redningstjenesten og tilkald helikopteren.
- Den står i Göteborg. - Den skal hertil!
- Er dette ikke noget for militæret? - Der har vi heller ikke nogen.
Man skal lkke glsne, men først har vl eksploslonen I nat -
- og nu er to bller eksploderet. Er der en sammenæng?
Jeg har talt med rednlngslederen I Ystad.
Han udelukker lkke sabotage eller terrorhandllng.
- Tror du, det er, som alle siger? - Og hvad er det?
- Terrorisme. - Det ved jeg ikke.
Rundkørslen, det haster. To biler til rundkørslen. Tak.
Stop udstillingen! Stop udstillingen!
Hvad? Ja... jeg er med.
Tre sprængte biler til.
Find ud af, hvem der gennemførte den skide udstilling.
Men gør det diskret.
Udstillingen betød meget for Erik.
Han huggede den for næsen af hvert eneste kunstmuseum i Norden.
Ved I for resten, hvordan udstillingen havnede her?
Ingen andre i Ystad turde tage imod den.
Så traf Erik den beslutning -
- at låne rådhuset. Han var modig.
Hvis man ser bort fra udstillingen -
- og al turbulens omkring den... er der kommet nogen trusler?
Så snart nogen var utilfreds med en beslutning, kom der en trussel.
- Er mailene her stadig? - De indføres i journalen hver dag.
kan man få kopier af dem fra efter, udstillingen blev arrangeret?
- Ja, men der er mange. - Vi er to, der kan bære.
Vi kan måske få dem på sådan en?
- Ja. - Ja, netop.
Sagde du, at de indføres i journalen sidst på dagen?
Han kan altså have slettet nogen.
Det her går jo ikke. Nej, vi har jo ingen strøm!
- Hej. Hvordan går det? - Nu er hunden leveret.
Jeg klar til større udfordringer. Noget på renseriet, der skal hentes?
Du og Peter kan tjekke Westers mail.
Begge to... jeg og Pontus... når der mangler folk i byen?
- Ja, det synes jeg. kom nu. - Ja, det synes han...
Det er et cirkus. Folk ringer om hver eneste ulovligt parkerede bil!
Ja, ja... kan du ikke passe Jussi for mig?
- Spiser han alt? - Nej, pas på med krebs.
- Fandt du ud af noget? - Fem veje, fem sprængte biler.
De er på vej til Nyberg. Tre af vejene havde overvågningskameraer.
Måske kan vi se, hvem der stillede dem der.
Ja, og er vi uheldige, er det en araber.
- Vi kommer fandeme ingen steder. - Alle, der kan, arbejder på sagen.
- Hvor mange er det? - Ikke mange. Ti ekstra, måske.
Det er ikke engang nok på normal lørdag aften. kom ind.
- Hej. Jeg søger kurt Wallander. - Det er mig.
katharina Ahlsell, anklager. Jeg er forundersøgelsesleder.
- Velkommen! Jan Martinsson. - Så ses vi senere.
Ja, som du har forstået, leder vi efterforskningen.
- Af hvad? - Transformatorstationen og mordet.
Og bilbomberne i morges.
- Det ved jeg, men hvem gør hvad? - Vi arbejder med dem parallelt.
- Er hændelserne relaterede? - Du ser ud til at gå ud fra det.
Nej.
Jeg ønsker to efterforskninger. Effektivt med flere indfaldsvinkler.
Så... hvem tager hvad?
Ja, du var jo først fremme hos Wester, så...
Ja, fint. Så siger vi det.
- Så deler jeg gruppen op. - Vi ses senere.
- Jeg skal til retsmedicineren. - Må jeg tale med dig et sekund?
Nu underretter Martinsson mig om begge efterforskningerne.
Og så vil jeg have, at I begge rapporterer til mig.
Skal jeg kunne se nogen forbindelse, må I holde mig opdateret.
Vi kan jo ikke ringe til dig hele tiden.
I behøver ikke ringe. Stik bare hovedet ind.
Jeg har fået værelset ved siden af. Vi er naboer.
Så venter jeg på obduktionsrapporten.
- Tak. - Hej.
Vi behøver faktisk ikke være to, der læser Westers mail.
- Jeg vil være aktiv. - Du arbejder, hvor jeg siger det.
Du vil ikke have en kvinde i gruppen. Der er kun mænd der.
- Ja, måske. - Nej, ikke måske. Det er der.
Fra 1. juli skal der være en ligestillingsplan på hver station.
kom med her.
Hun skal være her... i din gruppe.
- Hej! - Hej.
Hvad kigger du på?
Demonstrationerne. Det er rådhuset ved åbningen.
Alle biler, der eksploderede i dag, blev stjålet i de sidste to uger.
Okay. Tag Svartman med og kør hen og tal med bilejerne.
- Ja? - Martinsson?
Jonathan Bergner, PET. Det her er Fredrik Warg.
Efterforsker du sprængningen? Vi skal have indsigt i efterforskningen.
Tal med katharina Ahlsell. Hun har alle oplysninger.
- Hvad kigger du på? - Demonstrationerne.
kan du spole tilbage?
- Hej, karin! - Tak for i går.
Vi må gøre det igen, bare med strøm.
- Hvad er det, der sker? - Ingen anelse. Hvordan går det?
Jo, se her...
Dødsårsagen var det første skud.
kuglen punkterede øjeæblet, gik gennem hjernen -
- og kom ud lige over øverste ryghvirvel.
Døden indtraf øjeblikkelig.
Huden omkring indgangshullet havde krudtrester og var let brændt.
Skuddet blev affyret på nært hold.
Se på vinklen. Skuddet blev affyret skråt oppefra.
- Han sad på knæ. - Bad måske for sit liv...
Det andet skud gik ind gennem kinden og blev oppe i ganen.
- Det havde han overlevet. - Og de andre skud på kroppen?
De er affyret efter det dræbende skud.
Retningen viser, at ofret allerede lå på jorden.
- Hvor mange var de? - 15.
Hvad ved du om våbnet?
Ni-millimeter af typen 39B. Resten må du tale med Nyberg om.
Ja... Okay. Tak, karin.
Der har nu stået en bil uden for vores dør i to dage.
- På hvilken adresse? - Hvad har I gang i?
Jeg har ventet i to timer, men der sker fandeme ingenting!
Man kan blive sprængt i luften, og de skyder vores politikere!
- Hvorfor pågriber I dem ikke? - Vi ved endnu ikke, hvem de er.
De står dernede på torvet med politibeskyttelse.
- Men hvem beskytter os? - Netop! Luk udstillingen!
Fandeme nej! De skal ikke bestemme!
Alle, der bare vil udtrykke deres mening, kan gå et par skridt tilbage.
- De, der har et ærinde, kan gå frem. - Hvad har I tænkt jer at gøre?
Vi har tænkt os at arbejde med det her, men lige nu forsinker I os.
Overvågningsbillederne gav intet.
Størrelsen tyder på, det er en mand, men det er ikke sikkert.
Man kan heller ikke se, om det er samme person.
Tidsmæssigt er det muligt, men vi ved det ikke.
De, der har fået bilerne stjålet, så intet usædvanligt før tyveriet.
Ikke naboerne og heller ikke kollegerne.
Vi har fundet spor af pentyl og mineralolie -
- på transformatoren og i bilerne. Det tyder på plastisk sprængstof.
- Ved vi, hvor det kommer fra? - Ja... øh...
Vi kan finde ud af det, hvis vi finder mere af det.
Det samme gælder våbnet, der dræbte Wester.
Det er en Glock 17. Det er det eneste, jeg kan sige.
Vores gamle tjenestevåben. 17 kugler.
- Han tømte altså magasinet. - Hvad gør folk så skide sure?
I hvert fald...
Glocken og ammunitionen er umulige at spore. Der er for mange.
Hvad angår motivet, ved vi intet bortset fra udstillingen.
Vi har gennemsøgt hans computere og kortlægger hans sidste tid.
Martinsson!
- Hvem fanden har tilkaldt dem der? - Politichefen.
PET er her også.
- Hvem har inviteret dem? - De kom nok af sig selv.
Måske skal vi gå ned og...?
- Major Vikström. - Wallander.
- Hvad laver I her? - Der har været nogle trusler.
- Tyder det på, at de slår til igen? - Nej.
- Har nogen påtaget sig ansvaret? - Nej.
Det har jo været uroligt i nat. Anders! kom lige her.
Min kollega Anders Lindström -
- står for lokalkendskab og strategiske beslutninger.
- Lokalkendskab? Er du fra byen? - Nej, jeg har arbejdet i regimentet.
Jeg havde ansvaret for katastrofeberedskabet.
Vi lagde planer for forskellige scenarier.
Man er glad for, at de findes, når den slags sker.
- Hvad sker der nu? - Vi beskytter vandforsyningen.
Med tanke på London og Madrid har vi folk i busser og tog.
Og rådhuset naturligvis.
Det er det indlysende mål, så længe udstillingen er der.
Tror du, islamiske fundamentalister myrdede Wester?
Folk, der bliver provokerede, slår før eller siden igen.
Skal vi pakke den skide udstilling ned?
Det ville de aldrig gå med til. Det er en principsag. Ytringsfrihed.
Skal du ikke gå hjem nu?
Du har været her i snart et døgn.
Færgerne sejler da trods alt. Trygt, at der er noget, der fungerer...
Fortæl.
- Jeg har allerede fortalt alt. - Du har fortalt, hvad du ved.
Jeg vil vide, hvad du tror.
Jeg er ikke ekspert i terrorisme, men jeg har forsøgt at læse om det.
Men ingen steder har man beskrevet en kædereaktion, der ligner den her.
Men på den ene side er det svært at tro, det er et tilfælde -
- at det sker nu, mens udstillingen er her.
Men samtidig... Mordet.
17 skud. 15 efter Wester allerede er død.
Det lyder ikke som de samme effektive terrorister -
- som sprænger fem biler i løbet af to minutter.
Men alligevel...
Mordet...
Det føles... personligt. Privat.
- Altså to forskellige gerningsmænd? - Ja, måske.
Men det føles alligevel, som om det hænger sammen.
Det er bare en fornemmelse.
Jeg ved det ikke. Det her er så nyt for mig.
Ja, det er det for alle.
Ikke, hvad jeg forventede, da jeg flyttede fra Stockholm...
Hvad havde du forventet?
Noget andet... lidt mindre formoder jeg...
Roligere, lidt mere... idyllisk.
Ja, men... det plejer det at være. Lige indtil dette skete...
- Har du boet her længe? - Ja. Ja, i lang tid...
Men nu har jeg købt et hus ved havet.
- Hvor bor du? - På hotel.
Men kun i to dage til. Så kommer flyttemændene og familien.
- Er du gift? - Skilt. Det er børnene, der kommer.
Meget modvilligt... må jeg hellere tilføje.
- Har du børn? - Ja.
Er det hende?
Ja.
Hør... Jussi... Han har brug for en aftentur.
Vi ses i morgen. Gå du også hjem og sov.
Undskyld. kom med, så skal I bare se.
Se her. Nyhederne for lidt siden.
Han var mørk. Skæg...
Han lignede lidt en... araber.
Men for fanden da...! Folk er ikke rigtig kloge.
De har bestemt sig for, hvilken sandhed der gælder.
- Er du overrasket? - Nej.
kom. Rolig, rolig.
Sådan. Nu skal vi se...
Så... nej, ikke det.
Du skal ikke spise det.
Sådan. kom her.
MANDEN HOSTER
Men hvad fanden...!
Du godeste...
Hvad laver du?
Hvad gør du her?
Hvis der sker noget i nat, er det godt at være på plads.
Britt?
- Hvorfor går du ikke hjem? - Jeg gennemgår materialet igen.
- Det kalder jeg ambitiøst. - Egentlig ikke.
Det føles lidt personligt, det her med Wester.
Jeg syntes... jeg så nogen.
kan du ikke slappe af?
kan du ikke slappe af? Nej...
Skal vi arbejde? Skal vi gå på arbejde?
Ja, kom, Jussi. Vi tager på arbejde.
- Holdt! - Jeg tager mig af det her!
Hej, Wallander. Er du ude på denne tid?
Vi har vel endnu ikke undtagelsestilstand?
Nej, men lige her ved vandtårnet er det lidt følsomt.
- Undskyld for det der med din hund. - Det går nok.
Jeg kører ned og hviler mig, men gå du bare op til tårnet.
Lindström er der. Han giver sikkert en kop kaffe.
Man slår infrastrukturen ud. Folk isolerer sig i hjemmene.
Det er let at forgifte en hel by. Skræmmende egentlig.
Vi er så utrolig sårbare.
Var vi mindre sårbare, hvis vi stod under militær bevogtning?
Ikke nødvendigvis, men vi har ikke fået en sikrere verden.
Og de svage i samfundet... kvinder, børn og gamle... rammes hårdest.
Nej, militæret er en nødvendighed for et velfungerende civilt samfund.
Så dette var aldrig sket, hvis vi stadig havde haft regimentet her?
Det er ikke det, jeg siger.
Men vi får folk til at føle sig trygge. Det burde være en del værd.
Jeg tror, at politiet kunne lære meget af os.
Og det var jer, der tilkaldte os, da helvedet brød løs.
- Hvad tror du? Hvorfor gør de dette? - Tja...
De synes måske, at vi fortjener det.
- Har nogen taget ansvaret? - Nej, men det er lidt underligt.
Terrorister plejer at kunne lide at fortælle, at det var dem.
Wallander.
Britt Oollin, 49 år. Hun blev skudt flere gange.
- Hvad arbejdede hun med? - Det kan jeg finde ud af.
Få fat i folk, der kan stemme dørklokker.
Det er vist det samme igen.
- Hvem ringede til politiet? - Manden. Han var åbenbart hjemme.
- kunne han ikke gøre noget? - Sidder i rullestol... chok...
De har lige kørt ham ud.
Vent! Stands!
Stands! Jeg hedder kurt Wallander og er fra politiet.
- Så du, hvem det var? - Han skød hende.
- Hvem? - Om og om igen...
- Han er i chok. - Jeg vil tale med ham nu.
kendte din kone Erik Wester? kom nu, prøv at hjælpe mig.
Jeg forsøger at få fat i den person, der skød din kone.
kendte din kone Erik Wester?
- Hvad arbejdede hun med? - Arbejdsformidlingen, deltid.
Jeg er lidt sløj, så hun synes, det var passende.
Truede nogen hende, eller blev hun uvenner med nogen?
Jeg kunne ikke hjælpe hende. Jeg kunne ikke hjælpe hende.
Jeg kunne ikke hjælpe hende!
Hun var 15 år yngre. Hun havde måske en affære med Wester.
Det behøver ikke betyde, at hun var utro.
Jeg ved det. Jeg ville bare have, det skulle være banalt og håndgribeligt.
Hvis hun var utro, hvem ville så blive vred?
Wester var jo skilt. Der er en forbindelse.
- Der er Wallander. - Bare et par spørgsmål!
Vidste du, Britt Oollin sendte to unge mennesker...
...for at arbejde i udstillingen? - Nej.
De hjalp med at bygge den op. Nu er de hjælpere der.
Der er altså en forbindelse mellem mordet og udstillingen.
Det påstår du.
Var det samme gerningsmand, der skød Wester?
- Ingen kommentarer. - Noget kan du vel kommentere!
Jeg har gennemgået Westers mail. Han var ikke vellidt, kan man sige.
Han fik en masse trusler. Jeg har en liste over dem her.
Hent Oollins computer og se, om du kan finde nogen der.
- Har jeg brug for en tilladelse? - Nej. Hent den nu bare.
- Er der en forbindelse? - Ja, det ser sådan ud.
Antallet af demonstranter øger.
Og nu bliver du ikke glad: Forsvarsministeren er på vej ned.
"Forsvarsministeren kommer til Ystad for at give sin støtte."
"Regeringen tager angrebene meget alvorligt."
- Hvornår kommer hun? - I eftermiddag. Med familien.
Det kræver assistance fra Malmø. Hun skal holde tale og pressemøde.
- Tak, Peter. - Pontus.
Martinsson! Disse har truet Wester. Giv dem til PET, og så smutter vi.
Skal vi bringe dem ind?
kun hvis Oollin ikke genkender nogen.
Tusind tak. Vi giver besked, hvis der er noget.
- Hvad laver hun her? - Hun hjalp os med efterforskningen.
Vi afhørte hende. Hun vidste intet.
I stillede måske ikke de rigtige spørgsmål.
Det, hun sagde i tv, har nogen fået hende til at tro.
Hun udpegede manden i skoven. Genkender I ham?
- Nej. - Vi skal hente ham ind nu.
Her er de, der truede Wester. Tag et kig på dem, hvis I har tid.
Vi vil have, nogen tager med os og henter den mistænkte.
Du kan vel tage Isabell med til sygehuset.
Jeg kører.
Irriterende gamle nar...
PET. Vi har nogle spørgsmål.
Der har været flere brande, blandt andet I en llbaneslsk restaurant.
Mange af attentaterne retter slg mod musllmske og arablske mål.
Ja, de er modige. For ikke at sige dumdristige.
Hvad skal de da gøre? Holde sig inden døre?
Nej, men at gå i en gruppe sådan kan virke provokerende på folk.
Ja, men vi har religionsfrihed. De har ret til at have deres slør.
- Er du uenig i den ret? - Bestemt ikke.
Hvad ville du sige, hvis Ebba i receptionen kom i slør?
Ja, jeg ville synes, det var underligt.
Lidt sært måske.
Især hvis hun kom og spurgte om vores ligestillingsplan.
Du har svært ved at få det til at hænge sammen, ikke?
Hvad mener du?
At kvinder er villige til at gå så vidt for deres ret.
Nej, men det er lidt kompliceret.
- Hvor gammel er du? - 62.
- Hej, det er karin. Har du tid? - Jeg er på sygehuset.
- Der er vel ikke sket noget? - Nogen her kan måske hjælpe os.
Du kan få en foreløblg rapport om Brltt Collln.
To dræbende skud mod hovedet.
15 skud mod kroppen... affyret mens ofret lå på jorden.
- Okay. Samme fremgangsmåde? - Mmm, samme fremgangsmåde.
Og samme kaliber på kuglerne. Nyberg ser, om det er samme våben.
- Tak, karin. - Pas godt på dig selv.
Han ved, at I kommer. Han har fået noget beroligende -
- men er stadig meget medtaget, så bliv ikke for længe.
Hej.
Undskyld, jeg forstyrrer, men jeg vil have, du kigger på disse navne.
- Nej, nej... - Tak.
PISTOLSkUD, kVINDESkRIG
Tilkald forstærkning.
Skyderi på sygehuset. Send forstærkning.
Politiet!
Ingen bevæger sig. Alle står stille.
Hallo! Du der! Stop!
Stands! Stands!
kurt!
- Hvad fanden laver du? - Åbn ikke døren!
Havde hun med udstillingen at gøre, vil jeg vide det nu!
Eller hvordan hun er forbundet med Oollin og Wester.
Og jeg vil høre det fra jer, og ikke fra nogle skide journalister!
Få sygehusdirektøren til stationen, hurtigt som bare fanden.
Jaul... Forklar noget for mig. Vi har Jesus på T-shirts.
Han er musikalsk og er fotograferet som bøsse...
- Men vi sprænger ikke noget. - Jeg har kun demonstreret.
Hvordan I afbilder Jesus, er jeres sag.
Det viser bare, at I ikke tror på noget.
Jeg vil tale med dig.
- Hvad er der? - En sygeplejerske er blevet skudt.
Nu, mens Jaul var her.
Så Jaul sprænger, og en anden skyder.
- Var det alt? - Ja...
Du gjorde militærtjeneste i Syrien. Ingeniørtropperne.
Sprængte du ting?
- Det indgik i uddannelsen. - Du kan altså håndtere sprængstof?
Ja.
Er du okay? De sataner!
Jeg samkører computerne. Det tager et stykke tid.
Vi har ikke et skide stykke tid.
Jaul Malik er med i den svensk-arabiske venskabsforening.
- Den fandtes længe før udstillingen. - Politiets indsatsstyrke kommer.
Så I tager derhen nu? Tusind tak for hjælpen.
Men så stands dog! Var det her virkelig nødvendigt?
Jeg har et hospital, der virkelig har brug for mig. Nu!
- Værsgo at sidde ned. - Hvad er det, du vil?
Havde Gunilla Polhem noget med udstillingen at gøre?
Jeg var hendes chef. Jeg ved ikke, hvad hun lavede i sin fritid.
Ved du, hvilket forhold hun havde til Oollin og Wester?
Hun arbejdede på hospitalet i over 20 år. Noget må der være sket.
- Hvad mener du? - Begik hun nogen fejl?
Alle begår vel fejl.
Men intet, som hun fortjente at blive skudt for.
Nej... Jeg vil se journalerne fra hendes afdeling.
- Det går ikke. Tavshedspligt... - Det skider vi på nu.
Du ved lige så godt som jeg, hvad der kræves for at bryde tavshedspligten.
Din omtanke er skide rørende, men du forsinker en mordefterforskning.
- Det kan jeg anmelde dig for. - Truer du mig?
Du ser vel for fanden, hvad der sker!
Militæret er over hele byen! PET, som jagter terrorister overalt!
En regering, der råber om trusler mod rigets sikkerhed!
Mennesker, der er bange for folk med lige næser!
Og så mit job. At opklare tre mord på offentlige steder.
Måske planlægges et fjerde, og det kan være dig.
Hvis du har nogle oplysninger, råder jeg dig til at sige frem.
- Har du tid et øjeblik? - Ja.
Jeg har tjekket overvågningsfilmene, fra da bilerne sprængtes.
- Har du fået sovet? - Jeg ville se, hvor bilerne kom fra.
Ser man på, hvor bilerne blev stjålet, og ikke hvor ejerne bor...
Der, der, der og der. kan du se? kan du se, hvad der ligger i midten?
- Hvad der ligger for enden af vejen? - Det gamle regiment.
- Med masser af plads til fem biler. - Godt!
- Rigtig godt klaret. - Jeg tager ud og ser efter.
Tag ikke derhen alene.
For seks år siden døde en dreng på hospitalet.
Lfølge forældrene var en fejlbehandling skyld i drengens død.
De fik ikke ret i klagenævnet, så de gik videre og videre.
Til sidst blev jeg anmeldt til Europa-domstolen.
- Dig personligt? - Ja.
kort før drengens død måtte jeg acceptere en sparepakke -
- som betød, at bemandingen på hospitalet påvirkedes.
Et stresset og udmattet personale -
- havde sjusket, mente forældrene. Det var min skyld.
Syntes du, det var berettiget?
Så mange år efter... så... formodentlig.
Den, der tog sig af drengen den dag, var Gunilla Polhem.
kunne drengen have overlevet?
- Hvad hedder forældrene? - Det kan jeg ikke huske.
Find ud af det nu. Værsgo.
- Ja, kurt her. - Det er Nyberg. Har du tld?
Bomben på hospitalet var M46. Plastisk sprængstof. Forsvarets.
De tjekker, om noget er meldt stjålet.
- Godt. Og lyddæmperen? - Den kan passe til en Glock.
En Glock forsvandt fra regimentet ved lukningen i 1997.
- Jeg spørger Lindström. - Svartman er på vej derhen.
Bllerne, der eksploderede, kan faktlsk have stået der.
Godt. Rlng, så snart du ved noget. Hej.
Drengen, der døde, hed Henrik Franzén.
Hans far hed Anders.
- Anders Franzén? - Nej, de var ikke gift.
Han hed Lindström. Anders Lindström.
kontakt Vikström. Sig, at vi søger Lindström.
Men han skal ikke vide noget. Han er nok hjemme. Send en ened.
Isabell, du tager med. Ring, så snart du ved noget.
Nu har vi forbindelsen. Det har intet med udstillingen at gøre.
- Roger Andersson. - Svartman, politiet i Ystad.
- Du ringede efter mig. - Jeg vil gerne derind.
- Hvad leder du efter? - kan jeg ikke sige. Nøglerne? Tak.
- Fri bane? - Fri bane.
- Fra Alfa 1. Bygningen er sikret. - Forstået.
Tll alle eneder... Strømmen er tllbage I Ystad.
Svartman til kommandocentralen. Send tekniker til regimentet.
Wester var kommuneformand, da regimentet blev nedlagt.
Han ville hellere have medvind i Stockholm end redde regimentet.
Lindström blev arbejdsløs og havnede hos Oollin.
Han syntes, at Oollin svinede ham til og modarbejdede ham.
Og vi ved, at han anklagede Polhem for sønnens død.
Ja, det er mig. Han var her ikke.
Vi gennemgår det, men det vil tage et stykke tid.
Vent...
Hvorfor skulle han ville mørklægge Ystad og sprænge biler?
Han ville vel vise byen, hvor sårbare vi er uden regimentet.
Han mistede fodfæstet helt.
Men regimentet forsvandt jo for flere år siden -
- og det med hans søn var også længe siden.
Det var Isabell. Han har ikke langt igen. kræft.
- Har du set Lindström? - Han kørte for en time siden.
- Hvorhen? - Han er en del af eskorten.
- Hvilken eskorte? - Forsvarsministerens.
Hej. Hej, hyggeligt at møde dig.
- Velkommen. - Tak. kom, Alice og Anton!
Vent her, så kalder jeg på jer senere.
Ja, ja...
Jeg kan kun prøve at forestille mig -
- hvad I har været igennem de sidste par dage.
Derimod ved jeg, hvad Sverige har været igennem, og vi er vrede.
- PET anmoder om forstærknlng. - Vi er på plads, kom.
Den seneste tids handlinger mod jeres by -
- og derved vores land er afskyelige.
Men at give efter for den frygt...
Så har de vundet.
Jeg har valgt at komme her til jer med min familie...
Vi giver ikke efter for frygten...
Jeg ved, at nogle af jer har råbt -
- at vi nu virkelig havde brug for et regiment -
- et stærkt forsvar og har forbandet os politikere -
- fordi vi nedlagde det.
Men til jer vil jeg sige...
Gernlngsmanden er farllg. Mlstanke om bombe.
Sådan kan vi aldrig beskytte os -
- mod de mennesker, der bevidst vil skade vores åbne samfund.
Det eneste, vi kan gøre, er at slå igen -
- med det våben, vi har: Retfærdigheden.
- Dækker du O nu? - Mlstanke om bombe.
Netop i dette øjeblik slår vi til mod en mistænkt terrorcelle -
- her i trygge Skåne.
BIFALD
Sådan ja... Selvfølgelig skal vi have et forsvar.
Men skal det se ud, som det gjorde for 50 eller 10 år siden?
Nej, for fjenden ser ikke ud ligesom for 50 eller 10 år siden.
Men lad mig dog runde af med at sige til jer -
- at jeg, min familie og hele Sverige har følt med jer.
Jeg håber, at vi aldrig nogen sinde skal opleve noget lignende igen.
Han har en bombe! En bombe!
Alice!
Martin!
- Martin! - Skyder I mig, taber jeg den her.
Og taber jeg den her, så eksploderer hele torvet!
- Er I bange? - Mor!
Er I bange, sagde jeg? Er du bange?
Vi skulle jo ikke give efter for frygten. "Vær nu rar"? Hvad?
Mine børn, jeg har min familie... av!
Jeg havde også en familie. Jeg havde et liv -
- indtil I tog det fra mig. Du har nedlagt regimentet.
Hold kæft! Du er ligesom alle de andre.
I, der sidder deroppe og kommer ned til os almindelige.
I snakker og snakker om, at I skal beskytte os!
- Hvad vil du have, vi skal...? - Ingenting. Det er for sent.
- Anders... - Væk!
- Du... gør ikke det her. - kom nu! Gå væk.
Hvorfor gør du det her? Jeg forstår ikke, hvorfor du gør det her.
Folk har vel ret til at føle sig trygge.
- Mor! - Alice!
- Få hende væk herfra.
- Gå tilbage til far. - Få ungen væk herfra!
- Hører du, hvad jeg siger? - Fjern ungen!
Anders...
Du havde ret.
Din søn blev fejlbehandlet. De har indrømmet det.
Nu er det nok.
Dette giver dig ikke din søn tilbage.
Hvorfor skal hendes mand igennem det samme?
- Løft hende op. - Nej! Stå stille!
- Løft hende op. - Hvad siger han?
Men skal jeg løfte...?
kom til mor. kom.
Ved du, hvad du sagde sidst, da vi mødtes?
At det var kvinder, børn og gamle, der blev hårdest ramt.
- At det var dem, I ville forsvare. - Bare rolig, skat. Mor er her.
Du dræber ikke uskyldige, Anders.
Disse mennesker har ikke gjort dig noget.
Lad dem gå nu.
Lad dem gå, Anders.
Højre jakkelomme. Nøgle.
- Sådan. - Forsigtigt.
I bytter plads.
- Nu vil jeg have en bil. - Vi tager min.
Hør nu her!
Ingen følger efter os. Ikke en skide sjæl.
Ser jeg nogen, sprænger jeg os to i luften. Er det forstået?
- Ingen følger efter. - Jeg kører.
Hvordan?
Gå ud.
Det kan jeg ikke. Det ved du godt.
Du ved, at jeg er syg, ikke?
Aldrig i livet vil jeg tilbringe min sidste tid i en celle.
Jeg kan ikke slippe dig.
I så fald vil du dø med mig.
Vil du dø?
Ikke endnu.
Så gå ud.
Okay.
Hvad fanden!
- Ingen skulle jo følge efter os. - Det ved jeg.
Har du set det her?
"Her blev næste angreb planlagt." "De byggede en bombe i køkkenet."
PET har gjort deres arbejde.
- Intet om forsvarsministeren? - Jo, fire sider.
Mest forsvarsministeren i tårer...
- Men intet om Lindström? - Jo.
"Galningen, der tog ministeren som gidsel" -
- "menes at stå bag kaosset i Ystad."
Så nu er det kaos, og ikke terror?
Tydeligvis. Men her står der, at Muhammed-udstillingen -
- er pakket ned og på vej til Glasgow.
Så må vi sende kollegerne i Glasgow en tanke.
Ja, nu er det tid til Jussi. At gå tur.
Nyberg, du tager over.
Jussi!
Du må ikke gå i og bade.
Jussi! Jussi!
Men... Jussi! Hvad laver du her? Undskyld!
- Er det din hund? - Ja. Blev du bange?
- Nej, det er i orden. - Jussi...
kurt!
- Hej! - Hej!
- Hvad laver du her? - Er det dig, der flytter ind?
Ja.
Okay. Så er vi naboer.
Hvor hyggeligt! Okay...
- Det her er Hanna, min datter. - Hej.
Og så er der en Elias deroppe, som sidder indenfor og er sur.
- Skal jeg hjælpe dig? - Nej, jeg pakker bare ud.
Jeg burde byde dig på kaffe, men jeg ved ikke, hvor den er.
Jeg skal hjem og hjælpe med opvasken.
Okay.
Hej. kom nu, Jussi.
Okay... farvel.
Ja... kom, kom!
Tekster: Malene Oramer www.sdimediagroup.com